Video/Audio Player 2
Zobrazit profil
Profil
Jméno | Malachai Ambrosios |
Zobrazované jméno | Malachai |
Věk | 602 rokov |
Rasa | Čarodej |
Status | Najvyšší Čarodej Manhattanu Majiteľ klubu Pandemónium v NY a iných po svete |
Výška | 180 |
Váha | 80 |
Datum narození | 31. 10. 1420 |
Čarodějné znamení | Má hadie oči, presnejšie povedané oči vretenice. |
Charakteristika | Ostatné mená: Kai, Inferno, Pandemonium, Serpent, Ambrose, Nicholas Gautier Jazyky: Démonské jazyky, Grečtina, Starogréčtina, Latinčina, Taliančina, Francúzština, Španielčina, Portugalčina, Angličtina, Nemčina, niektoré mŕtve jazyky Zbrane a bojové umenia: Všestranný ohľadom zbraní. Používa strelné, až staroveké. Je jej jedno, ktorú použije, pretože viac sa spolieha na svoju mágiu. Z bojových umení sa naučil celkom dosť, ale je pravda, že viac menej sa spolieha na svoju mágiu, aj keď sa naučil za tie roky veľa bojových umení, využije aj okamih prekvapenia aj slabosti. Dovednosti: Dobrý kuchár Vyvolávanie- Démonov, ale aj iných bytostí, ako sú aj duchovia. Následky: – Občas se mu samo odkryje znamení – Přepíná občas do démonského jazyka a neuvědomí si to hned – Občas ho neposlouchá magie – Praskání pokožky při jejím užití, magie ji rovnou hojí – Emoce (jako 600 let starý už byly zploštělé…teď se mu vratí…smutek, láska, lítost, svědomí, soucit, empatie, radost,…) |
Minulost | Jeho príbeh nie je moc priateľký a ani nejak prívetivý, pretože jeho zrod nebol práve tým najlepším. Jeho matka bola celkom dosť známa grécka prostitútka a preto sa niet co diviť, že prečo sa aj jeho démonsky rodič rozhodol pre túto ženu. Calantha nebola moc múdra a hlavne sa jej tento démon pozdával ohľadom toho, že presne vedel ako ženu potešiť. Bohužiaľ mala veľkú smolu, pretože Samael nebol len tak nejaký démon, ale jeden z vyšších démonov a išlo mu o to, aby počala jeho dieťa. Samael je jeden z neznámych démonov, pretože málokto vie, ako presne on vyzerá, aké sú jeho schopnosti a ako ho poraziť. Väčšinou ho nie je možné ani stretnúť a málokedy príde na zem. Skôr sa vyskytuje v pekle v časti, ktorej on sám vládne. Objaví sa za pár storočí, keď už sa nudí, ale jeho potomkov je veľmi málo a najstarší preživší z nich sa stal Malachai. Tak ho pomenovala, pretože jej pripomínal démona, ktorý ju zviedol. Hlavne to bolo kvôli starej mytológii, ktorá hovorila o démonoch malachai, čo sa nevedelo, či je pravda alebo nie. Prvé roky v matkinej starostlivosti sa na ňom celkom dosť podpísali a on sa čím ďalej tým približoval tomu čím bola ona. Mal ale šťastie v tom, že jeho mágia sa začala prejavovať a hlavne byť silnejšia ako si väčšina myslela. Jedného dňa sa stalo, že sa mu podarilo podpáliť dom, v ktorom žila veľká rodina, pričom on sa díval ako horí a oni v ňom umierajú. Nejak už ako malému chlapcovi sa mu darilo vidieť mŕtvych, ktorý zostali na tomto svete uväznený a neboli schopný opustiť tento svet. Niekedy sa s nimi rozprával a hlavne chcel zistiť od nich veľa vecí, ktoré sa nie vždy darili, keďže boli zmätený, že ich vidí a rozpráva sa s nimi. Vďaka tomuto sa mu podarilo dostať do Špiráloveho labirintu, ktorý bol v tom čase na začiatku a v ňom sa nachádzalo veľmi málo čarodejov, ktorý boli celkom dosť schopný. Čím viac času trávil výučbou, tým viac jeho mágia sílila a hlavne sa naučil tým rôznym možnostiam, ktoré mágia predstavovala. Jeho výučba čím viac bola urýchlená a hlavne jeho bavilo učiť sa nové veci, ale hlavne sa začala prejavovať jeho nová vlastnosť. Ctižiadosť. Čím ďalej chcel viac a chcel to čo najskôr, preto keď jeho výučba skončila, tak vedel celkom dobre, až moc dobre ovládať svoju moc a už neho nebolo malé dieťa, ktoré vstúpilo dnu do Špirálového labirintu. Stal sa z neho veľmi mocný muž, ktorý síce vyzeral mlado, ale jeho vzhľad celkom klamal. Jeho hadie oči sa ukryli pod kúzlom a zmenili sa na čierne, ktoré patrili k tomu, aby sa nikto nepýtal. Neustále upravený sa čím ďalej stával mocnejším a vlivnejším, pretože sa mu podarilo dostať na dosť vysokú pozíciu. Pomáhať tieňolovcom ho bavilo iba občas, ale pohrávať sa s nimi bolo pre neho lepšie. Neustále bolo ba ňom vidieť, že jeho otcovská strana mala navrch a on nebol schopný dlho tomu odolávať. Bolo v ňom, aby zvádzal ľudí ku sexu a ten bol rôzny. V jeden čas prišiel na orgie a odvtedy sa to s ním ťahá dlhý čas. Po niekoľkých rokoch sa stal najvyšším čarodejom Athén a jeho zásahy sa zmenšili, keďže neustále niekto po ňom niečo chcel, pričom neustále sa snažil ich poučiť, že túžba po niečom môže viesť ku skaze. Tak priviedol veľa ľudí, novo upírov, vlkodlakov, ale aj tieňolovcov k ich vlastnému pádu, pričom sa pri ich prosbe vždy vysmial tým, že je to ich vlastná vina. Niekoľko rokov potom sa začal venovať Démonológii a démonom samotným. Naučil sa ich jazyky, keďže bol schopný ich vyvolať, aj keď niektoré išli ťažšie, ale naučil sa ich. V jeden deň sa mu podarilo vyvolať vlastného otca, pričom ho toto zistenie moc nepotešilo. Rozhovor s ním bol neuveriteľne ťažký a bral ho trpezlivosť, ale predsa len ho mohol kedykoľvek poslať preč, ale to neurobil. Bol zvedavý na to, prečo on musel byť jeho potomok. Vysvetlenie sa mu nejak moc nepáčilo a hlavne zistil, že démonom nie je možné veriť pokiaľ ich neovládate. Keďže prichádzal na nové veci, tak ho prestávalo nejak sa venovať sa Athénam a hlavne nechať sa otravovať ostatnými. Preto svoje miesto predal novému čarodejovi, ktorý sa mu celkom dosť osvedčil, ale nijak viac to nebral na vedomie. Rozhodol sa radšej cestovať a zisťovať nové veci, ktoré by sa mohli čarodejom hodiť. V jeden čas narazil na veľmi zvláštnu čarodejnicu, ktorá sa mu už v tom čase nepozdávala. Už v prvej chvíli zistil, že sa okolo nej nejak vyskytuje veľa duchov a on nevedel, čo si o nej pomyslieť. Sledoval ju teda nejaký čas, kým sa mu podarilo zistiť, čo naozaj robí. Nejak sa mu to moc nepozdávalo a mal pravdu. Táto čarodejnica ovládala nekromaciu, čo bola nepreskúmaná mágia a nikto nepoznal jej účinky, preto ju oslovil, či by ho to nenaučila. Najprv ho vysmiala, že čo on čarodej ešte potrebuje vedieť, keď toho on už veľa vedel, ale keďže sa ju pokúšal presvedčiť, tak nakoniec na to kývla. Výučba išla pomaly, keďže táto mágia je nevyspytateľná a mohla sa obrátiť proti vlastnému uživateľovi. Bol rád, že sa mu darilo, aj keď občas sa mu to darilo úplne pokaziť. Čarodejnici sa páčilo ako sa mu darilo, preto ho naučila všetko čo vedela a zvyšok bol na ňom, ale predsa len chcela jednu vec po ňom, aby s ňou strávil jednu noc, ako cenu za to, že ho to naučila. On to prijal, pričom nevedel o jej malo podraze, ktorý si na neho pripravila. Potom ako strávila s ním noc, tak sa ho pokúsila v noci zabiť, pričom aj keď omámený a veľmi oslabený sa jej zvládol ubrániť, pričom sa mu ju podarilo nešťastnou náhodou zabiť. Sledoval ako umiera, pričom s ním to nepohlo ani menšiu chvíľu. U neho sa žiadne city ako je láska a zamilovanie nikdy nevyskytovali. Bol presne ten typ, čo robil mužom zlé renomé, takže sa moc o to nestaral. V tom čase ho pozvali, aby išiel vyučovať nových čarodejov, ktorý mali celkom nadanie na to, aby mohli sa zlepšiť vo svojich schopnostiach. Viedol nejaké hodiny, hlavne ich učil o démonoch a ako správne používať svoju mágiu. Niekedy sa stalo, že to žiak pokazil, ale väčšinou sa im darilo. Ale nikdy ich neučil používať nekromanciu, ktorú neskôr našli nejaký hlúpy čarodeji a začali ju praktizovať. Sám vedel, že zahrávať si so životom aj smrťou nie je až tak moc správne a síce on ju praktizoval, tak keď sa na to prišlo, tak mu to bolo zakázané. Aj keď niekedy ten zákaz porušil. Nejak na začiatku dvatsiatého storočia sa presťahoval do Anglicka, kde potom znova nastúpil na miesto najvyššieho čarodeja, celkom sa tomu znovu snažil dostať na chuť a hlavne už toho vedel dosť na to, ako niekoho odpálkovať. Keď sa mu nepáčilo niekoho chovanie, tak ho vyhodil rovno z dverí, ani sa nepýtal čo potrebuje. Niekedy pomáhal zahnať tieňolovcom démonov, ale moc často to nebolo. Vždy ich radšej nechal bojovať ich vojny a moc sa do nich nestaral, pokiaľ ho nejaký z nich nenaštval. Vtedy povolal do mesta nejakých démonov a lovci mali práce nad hlavu. Niekedy sa nad tým usmieval a niekedy to iba sledoval. Pár krát sa stretol aj vílami a vedel, že len málokto sa im môže vyrovnať. Niekto mohol stáť proti nim bez strachu, ako bol on, ale inak mal pred nimi rešpekt. Stretol sa aj s jedným vílim následníkom a radšej ho prijal ako priateľa, miesto toho aby sa s ním nejako bol za zle. Keď videl ako to s ním ide, tak ho nechal tak. Nemienil sa mu starať do života. Sám otvoril nejaké podniky po štátoch a aj v New Yorku sa našlo jedno miesto. Občas ich navštevoval, aby sa presvedčil či dobre fungujú a ako sa im darí. Vedel, že ten v New Yorku najviac zarábal a darilo sa mu, preto tam až tak moc nechodil, ale inak bral to mesto za celkom dosť rušné a plné démonov, ktorých sa moc lovcom nedarilo pochytať. Jeho vílí priateľ sa na nejaký čas zdekoval preč, kým mu nedal znova o sebe vedieť a žiadal ho pomoc. Netušil čo po ňom chce, ale predsa len na to pristúpil. Vtedy mu jeho priateľ prezradil, čo sa stalo a požiadal ho nejaké bezpečie a úkryt na nejaký čas. Pristúpil na to a sľubil mu, že nikomu nepovie, kde sa práve nachádza. Nakoniec ho premohla jeho vlastná zvedavosť a hlavne to, že chcel pomôcť priateľovi mu nedalo, aby sa nevypravil do New Yorku, kde by možno našiel nejaký nový talent pre Špirálový labyrint a zistil presne čo sa stalo, že jeho priateľ potreboval na nejaký čas zostať sám. Preto sa rozhodol tam prísť, pričom sa neustále vracal späť do Londýna, kde mal vlastné povinnosti, ale inak prišiel do New Yorku, aby pozisťoval veci ohľadom jeho priateľa a hlavne prišiel trochu sa zabaviť, pričom druhým uškodiť, ako bolo v jeho povahe. Neprišiel moc hľadať priateľov, ale možných spojencov áno. |
Faceclaim | Gavin Leatherwood |